EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Upp och hoppa.
Dags att stiga upp.
Stella betyder stjärna.
Fem minuter till, pappa. Snälla.
Det finns inga riv-eller nagelmärken
i offrets ansikte.
Inga blåmärken eller sår på munnen eller näsan som tyder på
att de hölls för med en hand.
TILLHÖR POLISEN
I originalfilen står det
att David Alvarez kvävde henne med en kudde.
Det fanns väl inte saliv, blod eller vävnadsceller på kuddarna?
De kan ha tvättats.
Ja.
- Har vi toxikologirapporten? - På sidan fem.
När gjordes rapporten?
Susan Harpers kropp hittades en måndagsmorgon.
Toxikologiprov togs 24 timmar senare under obduktionen
och testades 24 timmar efter det på onsdagen.
Baserat på det här
skulle jag säga att offret tog kokain timmar
eller minuter före sin död.
Har vi nånting som placerar Paul Spector eller Peter Baldwin i London 2002?
Inget än, ma'am.
Fanns det en plastpåse på brottsplatsen?
Inte vad jag har sett.
Spector ska flyttas idag
vilket betyder att det är dags för nästa steg i utvärderingen av honom.
Vi måste tro på att det blir en rättegång.
När det sker måste vi presentera
en så stark bevisning för riksåklagaren som vi bara kan.
Vi måste vara redo.
Sanningshalten i erkännandet är oväsentlig.
Det väsentliga är hur man fick fram erkännandet,
inte om det är sant.
Domstolen ska inte beakta erkännandet om det har pressats fram
eller kommit fram under opålitliga omständigheter.
Jag har läst utskrifterna. Jag såg inga tecken på nån press.
Jag är inte lika säker.
Omständigheterna är verkligen ovanliga.
Varför gör en kommissarie en inspektörs jobb
och förhör en misstänkt?
De ska övervaka och vägleda poliserna, men inte göra deras jobb.
Det var hans begäran. "Bara du, Stella, ingen annan."
Det är min poäng.
Hon använde inte standardtekniken i förhören.
Hon erbjöd inte psykologiska ursäkter,
eller minimerade allvaret i Spectors brott.
Hon gav inget beröm.
Hon använde till och med ledande frågor som lockade fram svar med ett ord.
Inte som ett polisförhör,
utan mer som en intim konversation.
Hon behövde inte etablera en relation
för det hade redan gjorts på telefon.
Medan han jagades
hävdas det att Spector och Gibson hade privata konversationer.
Hon gav honom sitt privatnummer.
De antyder även att han var i hennes hotellrum.
Varför skulle han riskera så mycket bara för att skriva i hennes dagbok?
Det tyder på en besatthet.
Stella?
Ja.
Skönt att höra din röst igen.
Är det du, Peter?
Ja.
Varför ringer du?
För jag tittar upp på himlen, Stella...
min lysande stjärna.
Det är en vacker natt. Den fick mig att tänka på dig.
Har vi dagboken med hans inlägg?
Den har inte offentliggjorts än.
Skaffa fram den.
Så... blev han förförd att erkänna?
Kanske.
Om du kan stödja det med rättspraxis och juridiska principer...
kanske jag tar med det.
Det här är böckerna från Spectors garage.
BROTT OCH STRAFF
Det är nåt du borde se.
Frun till mannen som polisen tror är Belfaststryparen
var tidigare i morse inblandad i en bisarr incident
som fångades på film av en förbipasserande.
Filmen kan uppfattas som störande.
Jösses!
Herregud! Det är en bil.
- Mike, var försiktig! - Hallå!
- Herregud!
Hallå!
Bilen som omsluts av det inkommande tidvattnet
tillhör Sally Ann Spector, 32.
Fönstren är uppe, dörrarna är låsta.
- Hennes två barn är där inne. - Herregud!
Flickan som är åtta år hörs ropa på hjälp.
Hjälp oss, snälla! Hjälp!
Michael!
Herregud!
Till slut får man upp dörrarna,
så att man kan undsätta de två barnen.
I bakgrunden syns Sally Ann Spector stappla bort från bilen genom vattnet.
Här borta!
Hur är det? Hon är så kall.
Ett ögonblick senare har bilen nästan försvunnit i vattnet.
Kan nån hjälpa kvinnan?
De fördes med polishelikopter till Belfasts allmänna sjukhus,
där Paul Spector behandlas för skottskador
som han fick i polisens...
Hur skulle vi veta att hon var så desperat?
Kvinnor gör så med sin ilska, Jim.
De gör sig själva illa eller sin förlängning, barnen.
Vilken sinnesstämning var hon i när hon trodde att det vore bättre om alla dog?
Istället för att stötta henne
kunde vi bara ställa henne inför rätta och hota henne med fängelse.
Det var inte bara upp till mig.
Riksåklagaren var av samma åsikt.
Ja.
Nu kan du lägga till mordförsök till anklagelserna.
Jag ville bara se till att barnen var i säkerhet. Det var allt!
JURISTBYRÅ
Healy.
Okej. Tack för att du berättade det.
Spectors familj är på sjukhuset.
- Varför? - Det var på nyheterna.
Leta upp det på telefonen.
BELFASTS ALLMÄNNA SJUKHUS
Lugnande medel hittades i flickans urin.
Vi har inga prover från de andra.
Sonen Liams vakenhetsgrad är 12-13.
- Det går att väcka honom med stimulering. - Kolla journalen.
Jag ser att hon tar antidepressiva.
"Svår ångest och sömnlöshet.
Fem milligram TDS titreras till max tio. Utvärdera efter två veckor."
Gav hon barnen ångestdämpande och körde ut dem i havet?
Det ser så ut.
Hon är inte kontaktbar. Hon säger inget.
Mellanstora och reaktiva pupiller.
- Hur är hans blodsocker? - Normalt.
Han kan behöva flumazenil.
Vi lägger honom på barnintensiven och håller ett öga på honom.
Hon är vid medvetande, men pratar inte.
Hon är inte i skick för en psykbedömning.
Vi flyttar pojken till barnintensiven.
Flickan är vaken. Hon verkar vara okej.
Har du sett nyheterna?
Nej.
Det ser ut som ett avsiktligt försök att ta sitt eget och barnens liv.
Ett rop på hjälp?
Kanske.
- Får jag säga hej? - Visst.
Hej, Olivia.
Minns du mig?
Hur mår du?
Kulfragmenten i mr Spectors kropp hade inget järn i sig,
så han genomgick en MRT i morse.
Det saknas bevis för en infarkt...
men här finns en antydan
om en förlust av grå-vit materiadifferentiering.
Det kan finnas en ischemisk skada
i området för den främre tinningloben,
men det förklarar inte minnesförlusten.
Jag ska delge dr Larson resultaten.
Vet vi vad som hände hans familj?
- Hur mår de? - De är nog inte allvarligt skadade.
Men jag väntar på ett samtal från läkaren på akuten.
- Har mr Spector informerats? - Inte än.
Jag ska vänta på vidare information.
Vi måste nog göra ett uttalande.
Absolut.
Alla har sett det vid det här laget.
Vi bekräftar att det har skett en incident
och berättar vilka som var involverade.
Inget mer, inga spekulationer om motiv.
- Det fixar pressen åt oss. - Ja.
Tar du hand om det?
Jag ordnar det tillsammans med inspektör Eastwood.
Utfärda en varning till pressen.
Och, Matt...
Var mänsklig.
Då går vi.
Håll ett öga på honom på vägen upp.
Paul, polisen hävdar
att dina fingeravtryck finns på en sax.
De säger att saxen
hade Joe Brawleys blod på sig.
Den hittades i vattnet...
här.
Jag vet var det är. Jag joggar där ibland.
Kan du ha hittat saxen när du joggade, tänkt att den kunde vara farlig,
plockat upp den och kastat den i vattnet för att ingen skulle skadas?
Jag minns ingen sax.
Det enda ögonvittnet är hans syster Annie Brawley.
Efter överfallet, innan du greps,
hälsade du på henne på sjukhuset.
Gjorde jag? Varför det?
Hon sörjde sin brors död.
Du anlitades av Alice Monroe-stiftelsen för att erbjuda henne terapi.
- Vad hände? - Inget. Ni pratade.
Hon sa att du hjälpte henne.
Jag...
Förlåt, men nu hänger jag inte med.
- Sa polisen att jag överföll henne? - Ja.
- Varför kände hon inte igen mig då? - Jag vet inte.
Varför skulle jag besöka nån som jag hade överfallit?
Tänk om hon hade känt igen mig eller börjat skrika.
Det verkar inte klokt.
Du har alibi för alla morden.
Nån vid namn Katie Benedetto har gett dig det.
Hon hävdar att hon hade ett sexuellt förhållande med dig.
Jag känner henne inte. Hur gammal är hon?
Hon har precis fyllt 16 år.
Hon säger att hon var 14 år när ni låg med varandra första gången.
Det är inte möjligt.
Ett barn? Det är inte möjligt.
Det är tveksamt om hon är trovärdig som vittne.
Det viktiga är erkännandet.
Du borde lyssna på inspelningen.
Det kanske får igång ditt minne.
Berätta om första gången.
Hur var det?
Jag mådde illa.
Jag blev äcklad av lukten.
Den första var värst och svårast att komma över.
Men nåt hade förändrats. En gräns hade överträtts.
Jag hade gjort nåt som inte kunde göras ogjort,
nåt som särskilde mig från alla andra.
Jag var sjuk i fyra dagar efter det.
Det var en existentiell chock.
Men sen känner man sig oifrågasatt av gudomliga och världsliga krafter.
Okej.
Så varför inte göra det igen, men bättre?
Pratar du med dem?
Med kvinnorna som du torterar och dödar?
Nej.
Dör de långsamt?
Ja.
Växlar du mellan att trycka åt och släppa greppet om deras hals?
Så att de svävar mellan liv och död?
Ja.
Binder du dem först?
Ja.
- Hur länge torterar du dem? - Stäng av.
- Stäng av! - Gör du nåt sexuellt...
Det kan inte vara jag.
Hur skulle jag kunna glömma det? Det är inte jag.
Det finns fler inspelningar, mr Spector.
Det är videoinspelningar.
Åklagaren menar...
att de hittades på din telefon och att du har spelat in dem.
- Är det Rose? - Ja.
Vill du att folk ska se dig?
Vill du ha uppmärksamhet? Lämna ett avtryck?
Visst. Skada mig.
Gör vad du vill med mig.
Bara sätt igång.
Inget du gör kan förändra hur mycket jag älskar min man,
eller hur mycket jag älskar mina barn.
Inget du gör kan få mig att nedvärdera mitt liv.
Jag ska fira livet.
Jag älskar och jag är älskad och inget du gör...
Varför i helvete tittar du på det här?
Din sjuka jävel.
Vad fan är det för fel på dig?
Hallå!
Paul, sluta! Kan ni lämna rummet, tack?
Paul, det räcker! Koncentrera dig på att andas.
Fokusera på att andas.
Det räcker. Bara in och ut.
Andas lugnt.
Det är bra, Paul. In och ut, djupa andetag.
Det är bra.
Såja. Det är bra.
Herregud, vad har vi gett oss in på?
- Tvekar du? - Nej.
- Är du säker? - Ja.
Annars kan du packa ihop
- och börja sälja hus. - Jag är säker.
- Är du Sean Healy? - Ja.
- Kan du ge det här till Paul? - Katie?
Ge det till Paul.
Du bryter villkoren i frigivningen.
Du ligger illa till. Vi kan inte ta brevet.
Stanna, Katie!
Katie!
Jag kan bekräfta att det har skett en allvarlig incident
med den åtalade Paul Spectors fru och två barn.
Alla tre behandlas på Belfasts allmänna sjukhus.
Skadorna är inte livshotande.
Med tanke på all publicitet sen Paul Spector greps och åtalades,
uppmanar Nordirlands polismyndighet media att visa hänsyn
när de rapporterar om fallet.
Ja.
De begär att vi visar innehållet i din drömdagbok.
Sean Healy vill att deras egen handstilsexpert
undersöker Spectors inlägg.
Han är på sjukhuset.
Han är hjälplös.
Ändå infekterar han fortfarande alla liv som han kommer i kontakt med.
Alla som korsar hans jävla väg.
Han är som en farsot.
Ska jag bara låta dem se den sidan?
De kommer bara tillbaka och ber om resten.
Ta det med åklagaren.
Skicka allt om han går med på det.
Otroligt att hon tänkte skada Livvy.
Det trodde jag inte.
Jag ser framför mig när Sally ammade henne,
så oerhört lycklig.
Hon skulle aldrig skada henne.
Var är du i den bilden?
Där jag alltid är.
Utanför och tittar på.
När jag var medvetslös
var jag...
Jag kunde se mig själv.
Jag såg mig själv uppifrån i det här rummet.
Jag såg hur jag låg i sängen med alla slangar och skärmar.
Har du upplevt nåt liknande förut?
Att du befunnit dig utanför din egen kropp?
Ja, när jag var ung.
När det var riktigt illa...
Jag kunde dela på mig.
Om jag hade tur, kunde en del av mig bara flyta iväg...
till en bättre plats.
Har du tänkt mer på vad döden betyder för dig?
Det skulle bara göra dig besviken.
Det spelar ingen roll.
Jag tror att...
precis som jag inte fanns före min födsel,
så finns jag inte efter min död.
Jag håller inte med dig.
Tror du att du har gjort det som de säger?
Gör du det?
I så fall blev jag inte gripen.
Jag blev räddad.
Du måste åka till London.
Min chef vid Londonpolisen, en man vid namn Chris George...
Chefskommissarie.
Vi har precis pratat.
Han har gått med på att låta dig se Susan Harper-filerna.
Vill han ta upp fallet igen?
Han har gått med på att låta oss se filerna.
Det går ett flyg från Belfast City om en timme.
Går det bra med armen?
Ja.
Ta med Ferrington.
Anteckningarna beskriver sårvård och medicinering.
Du har fått antibiotika intravenöst i fyra dagar.
Men eftersom du har förlorat mjälten
måste du ta antibiotika i förebyggande syfte resten av livet.
Kan jag få se min son?
Innan jag åker?
Vem av dem är han?
Han.
Minns du honom?
Liknar han mig?
Kanske lite?
Paul?
Jag kan gå.
Sjukhusets regler.
Sätt dig.
Tack för allt.
FOYLEKLINIKEN
AKUTAVDELNINGEN HUVUDINGÅNG
Jag är kommissarie Gibson. Jag skulle träffa dr Larson.
Han har väntat på dig. Varsågod och stig in.
Tack.
Har jag sett dig nånstans förut?
Säg det.
Det här är Foyle 1, där mr Spector ska inkvarteras.
Dörrarna hålls låsta.
Alla utrymmen övervakas av en säkerhetskamera.
Personalen har skåp för sina personliga tillhörigheter.
Du kan lämna din mobil och nycklar här.
Vilken säkerhetsnivå får Spector?
Vi är överens om nivå två.
Vårdpersonal ska finnas närvarande,
men patienten får bada ostört.
Alla patienter på Foyle 1 får en personlig skötare.
- Manlig? - Ja.
- Hur många platser finns det? - Tolv.
Alla nuvarande patienter
har tillgång till sina rum hela tiden, förutom när de städas.
En del patienter har nycklar och kan låsa sina dörrar,
men personalen har huvudnycklar.
Den här vägen.
De flesta av patienterna behandlas med läkemedel.
Vi ska utvärdera mr Spectors behov av läkemedel.
Vård och behandling tillhandahålls av ett multidisciplinärt team,
men jag gör den juridiska utvärderingen.
Ja. Mr Spector är här nu.
Det finns kaffe. Varsågod och ta.
- Tack. - Jag ska hälsa på honom.
DEN SOM INTE ÄLSKAR ÄR KVAR I DÖDEN
Mr Spector.
Jag heter August Larson och är chefsläkare här.
Följ med mig.
Ritchie visar dig till rätta.
Jag kommer och pratar med dig om en stund.
Kom med, Paul.
Det finns toalettartiklar åt dig där.
Här är information om avdelningens rutiner och regler.
Är du hungrig?
Jag har inte ätit så mycket.
Lite vatten, tack.
Jag ska hämta det.
- Har du tid att prata? - Ja.
Sätt dig.
Jag har faktiskt...
en del saker att visa.
Är du säker på att det här är hans verk?
Ja.
Har han skrivit den här dikten?
Jag tror det.
"Mörka röster i natt.
Främmande damer talar med farliga män.
Deras ögon är som en delad måne.
De ligger på döda lakan.
En berusad midnatt närmar sig.
Hans leende är snett i lampskenet.
Röda läppar öppnas.
Mjuka vokaler ber.
Och ger näring åt natten."
Här är rena kläder.
Har han skrivit den här också?
"Jag tror inte på kärlek,
eller åtminstone inte på lycka.
Den enda kärleken som varar är olycklig."
Jag tror att det måste vara han.
Jag har inte hittat dikterna på internet.
Det står en del i den som är nytt för mig.
Han skriver om...
striden, så som han ser den, mellan den goda Paul och den onda Paul.
Han beskriver hur han står bredvid och ser sina egna handlingar.
Att hans ena jag observerar medan hans andra jag deltar.
Det finns oerhört många olika perversioner.
Bortom sadismen och...
hans överväldigande damunderklädesfetisch...
var han även voyeur och transvestit.
Han gillade autoeroticism och nekrofili.
Det finns även tecken på pygmalionism, i besattheten av skyltdockor och dockor.
Ibland har jag undrat om han... blåste in luft i sina döende offer
för att förlänga deras liv...
så att de verkligen förstod att han skulle döda dem.
När små barn misshandlas
upplever de rädsla och ångest.
De försöker hålla inne känslorna genom sadistiskt beteende.
Om en person kan göra mot andra det som han själv fruktar,
behöver han inte vara rädd längre.
Tror du att han blev slagen?
Ja, på Gortnacul.
Jag förstår att han är en patient och ett misshandlat barn för dig.
Nån som förtjänar förståelse och medlidande.
Men för mig är han en sexualförbrytare.
Och det är mitt jobb att skydda potentiella offer
från det hot han utgör.
Sett ur ett psykodynamiskt perspektiv
finns det en mening även med galet våld för personen som begår det.
Jag måste försöka förstå den meningen och lära mig nåt av den
för att förhindra framtida våld.
Ja.
Men underskatta inte hotet...
och faran som Paul Spector utgör.
Det ska jag inte.
Vet du nåt om mr Spectors IQ före skadan?
Han testades som barn
och hamnade i kategorin "utomordentligt intelligent".
Tack.
Det var ett nöje att prata med dig.
Psykiatrin behöver feedback från sina patienter.
Det får man i kontakten mellan människor. Tillit är av största vikt.
Det är inte min uppgift att döma honom för vad han eventuellt har gjort,
men jag ska försöka få fram sanningen
åt domstolen och åt dig.
Han kommer att hamna i fängelse.
Jag ska visa dig ut.
Ät lite frukt.
Rose Stagg väntar på dig, ma'am.
Hon är i förhörsrummet.
Vad händer med Benedetto-flickan?
Hon är i häktet och ska inför rätta imorgon.
- Vill du sitta med oss, Gail? - Ja, ma'am.
Vad är nästa sak du minns?
Mörker...
och rörelse.
Jag kastades runt.
Han måste ha drogat mig när han gav mig vatten.
Det tog ett tag innan jag förstod vad som hände...
att jag låg i bilen, i bagageutrymmet.
Det var skrämmande.
Jag kastades runt hemskt mycket, speciellt på slutet.
Jag var som en trasdocka.
Varje stöt fick mig att skrika.
Sen stannade bilen och motorn stängdes av.
Förarens dörr öppnades...
och sen blev det tyst.
Jag väntade, men inget hände.
Jag insåg att han hade lämnat mig där ensam.
Det fanns några gamla vattenflaskor i bagageutrymmet...
så att jag kunde dricka.
Men sen tog det slut.
Jag försökte dra ut bromsljusen för att få in mer luft...
men jag lyckades inte.
Jag var så svag.
Det fanns ingen luft.
Jag blev besatt av ljudet av min egen andning.
Jag somnade, men visste inte hur länge jag sov.
Först trodde jag att jag kunde avgöra...
om det var dag eller natt med hjälp av luftens lukt.
Men sen blev luften allt mer unken.
Jag förlorade tidsbegreppet helt.
Jag försökte tänka på barnen...
men jag kunde inte fokusera.
Hjärnan höll på att stänga ner.
Det sista jag minns
var att jag tänkte att jag borde gräva ner mig,
att jag borde gräva ett hål i jorden och gömma mig
för att känna mig säker och varm.
Som ett djur gräver.
Jag minns inget efter det.
Tack.
Får jag prata med dig...
i enrum?
Utan inspelningen?
Det här är kriminalassistent Gail McNally som avslutar förhöret kl. 22.43.
Jag har inte...
Jag har inte varit helt ärlig.
Jag lät dig tro att det tog slut efter att han försökt strypa mig en gång.
Det gjorde det inte.
Jag misstänkte det.
Det var inte så enkelt.
Vi sökte oss till en del mörka platser.
Första gången det hände gav jag honom...
Jag använde min mun på honom.
Han kramade sina ben runt min hals.
Jag kunde inte andas. Jag...
Ingen brådska.
Han kramade väldigt hårt.
Jag trodde att jag skulle svimma, men han släppte mig.
Först var det som en lek för honom.
Jag misstänkte redan att han inte gillade vanliga samlag.
Men sen blev det allvarligare.
Han bad mig spela död.
Och sen var det den händelsen som jag berättade om.
Jag tror att han återupplivade mig, med mun-mot-mun.
Han ville använda en plastpåse på mig...
eller på sig själv.
Han sa att alla försökte leva i ljuset.
Att alla försöker bygga murar runt oss för att stänga ute mörkret,
faran som lurar där ute.
Men det går inte. Det är en lögn.
Att i verkligheten finns det mörka gudar där ute...
och att män kunde bli gudar på jorden genom en viss sorts sex.
Och kvinnor?
Jag tror det.
Förlåt. Jag kan inte förklara det.
Varför lämnade du honom?
Det kändes som om allt handlade om att tillfredsställa honom.
Att det inte alls handlade om mig.
Jag lämnade honom och gick tillbaka till Tom.
Spector, då?
Han åkte till London, tror jag.
Tog du och Spector nånsin droger?
Vi drack mycket.
- Kokain? - Nej.
Han kanske tog det, men inte med mig.
Mitt liv med Tom kunde inte vara mer annorlunda.
Det har varit svårt sen Cody föddes.
Sen mitt första kejsarsnitt faktiskt.
Och nu, då?
Det är konstigt.
När han pratar med mig nu...
lyssnar jag inte på vad han säger.
Bara på hans ton.
Jag hör på tonen om han gillar mig eller inte.
Om han är mig känslomässigt nära.
Just nu är han arg.
Och jag tror inte att han gillar mig så mycket.
Rose...
jag måste berätta nåt för dig.
Jag tror att...
jag är anledningen till att Paul Spector överföll dig.
Hur då?
Jag tror att jag...
avslöjade din identitet som min informatör
när jag använde hans namn Peter.
Namnet du gav mig när jag pratade med honom i telefon.
Det namnet...
tillsammans med fantombilden som vi hade skapat...
ledde honom raka vägen till dig.
Jag försökte förmedla...
att vi var honom på spåren.
Jag försökte skrämma honom till att sluta med överfallen.
Det fungerade så till den grad att han flydde, men...
Men när vi inte gjorde nåt, när vi inte slog till...
gav han sig på dig.
Jag visste inte att er relation betydde så mycket för honom.
Han sa att jag var den enda.
Att jag var den enda flickan.
Det stämmer nog.
Skönt att jag inte är den enda som har begått misstag.
Tack.
Jävlar i helvete!
Jag heter Mark Bailey.
Vem är du?
De säger att jag är Belfaststryparen.
Är du det?
Kanske.
Just nu minns jag inte.
Mådde inte bra. Bättre nu.